Шарл Бодлер
Любов към измамното

Превод от френски: Пенчо Симов, 1978

chitanka.info

Като те гледам тъй, красавице студена,

с оркестъра във такт да преминаваш ти,

догдето всеки миг, нехайно притаена,

в дълбокия ти взор досадата трепти

и светлината на газта догдето пада

по челото ти с тъй болезнен, нежен чар,

че от вечерен лъч зора изгрява млада,

а твоите очи привличат с кротка жар,

си казвам: колко тя е свежа и красива!

Със образ увенчан от спомена суров,

и нейното сърце чрез тялото разкрива,

че е узряла тя за знаеща любов.

На есента ли плод си с прелести предвечни?

Надгробна урна, в дар очакваща скръбта?

Или си блянът за оазиси далечни?

Възглавница или си кошница с цветя?

Аз зная, че очи меланхолични има,

които не таят укрити чудеса —

касетки без бижу, с дълбочина незрима,

по-празни и от вас, дълбоки Небеса!

Дори привидност ти да си — огря туй мое

сърце, отбягващо навред истинността.

И глупава бъди, и хладна — все едно е!

Декор и маска, чуй: приветствам хубостта!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.